Tjugo år sedan
Jag vet fortfarande inte varför jag är här.
- Kunde du inte få dom att säga ja? - Jo, men det är inte i min natur.
Jag förväntar från alla att inte missbruka kraften.
Kraften förvränger och allt det där, jag vet, Charles.
- När tänker du sluta predika för mig? - När du börjar lyssna.
Du är här för att jag behöver dig.
Vi ska väl inte behöva träffa alla i person?
Denna är speciell.
Xaviers Skola
- Det verkar bra, eller hur? - Broschyrn är jättebra.
Hur blir det med Jean och hennes sjukdom?
Sjukdom...? Tror ni att eran dotter är sjuk?
Det kanske vore bäst om vi fick prata med henne i enrum.
Jean! Kan du komma ner, älskling?
Då lämnar vi er i enrum.
Det är väldigt oförskämt att läsa våra tankar utan vårt tillåtelse.
- Trodde ni att ni var den enda? - Vi är mutanter, Jean.
- Vi är som dig. - Verkligen?
Det betvivlar jag på.
- Denna gillar jag. - Du har mer krafter än vad du anar.
Frågan är om du kommer att kunna kontrollera den...
...eller låta den kontrollera dig.
Tio år sedan
Warren? Mår du bra?
- Vad försiggår därinne. - Ingenting! Jag kommer alldeles strax.
Du har varit där i en timme.
- Öppna dörren. - Om en sekund!
Öppna dörren! Warren!
Släpp in mig genast!
Åh nej, inte du.
Jag är ledsen.
INTE ALLDELES FÖR AVLÄGSEN FRAMTID
Världen går under och ni sitter bara där.
Nu går vi.
Bobby!
Tack, Kitty.
- Vi blir dödade här. - Dom är inte redo, Storm.
Logan...
Det var min sista cigarr.
Logan!
Den närmar sig.
Kom igen, vi fortsätter!
Du... kom hit.
Hur bra är din kastarm?
Vi samarbetar som ett lag, Logan.
Lycka till med det du. - Kasta mig.
- Nu! - Logan, gör inte det.
Klass utgå.
Snyggt kast, Colusses.
Vad fan vad det där? Du kan inte bryta reglerna.
- Jag lärde dom nåt. - Det var försvars träning.
Anfall är bra försvar, eller var det tvärtom?
- Detta är inget spel, Logan. - Verkligen? Där lurade ni mig.
Jag är bara en vikarie. Om du har problem prata med Scott.
- Är du okej? - Ja.
Du verkar undvika mig. Nåt är fel.
Jag kan inte ta på min pojkvän utan att döda honom, annars är allt jättebra.
Det är inte rättvist. Har jag någon gång pressat dig?
Du är en kille, Bobby. Ni tänker bara på en sak.
Du, Scott, dom letade efter dig, men du dök inte upp.
- Jag var tvungen att täcka för dig. - Jag bad inte om det.
Nej, professorn gjorde det. Jag bara gjorde som han sa.
- Gör det då, Logan. - Du...
Jag vet hur du känner. När Jean dog...
Sluta!
Vi kanske ska gå vidare.
Alla läker inte lika snabbt som dig, Logan.
SÄKERHETSDEPARTEMENTET FÖR MUTANT ÄRENDEN
- Minister...? - Ja.
- Mötet har börjat, sir. - Tack.
- Mr President. - Slå dig ner, Hank.
Home Land Security lokaliserar Magneto.
Vi har fått träffar på Visben, Geneva och Montréal.
Men vi fick ett tröstpris. Vi fångade henne.
Vet ni vem hon imiterade? Minister Trask.
- Hon kan göra det. - Inte nu längre.
- Vi har fångat henne. - Tror ni att fängelsen kan hålla henne?
Vi har nya fängelsen, Hank. Vi har dom transporterade.
Vart är Magneto?
Raven?
- Jag ställde en fråga, Raven. - Jag svarar inte för mitt slavnamn.
Raven Darkholme är ditt riktiga namn, eller hur?
Eller har han övertygat dig att du inte har en familj?
Min familj försökte döda mig.
Okej, Mystique. Var är han?
- Härinne hos oss. - Jag orkar inte leka lekar.
- Vill du inte leka lekar? - Sluta och berättade vart Magneto är!
Vill du veta vart han är?
Homo Sapien!
Att hålla henne fången kommer bara att provocera Magneto.
Men att ha henne ger oss diplomatiska fördelar.
Jag kan inte förhandla med dessa folk.
Var det inte därför ni utnämde mig, sir?
- Men ni kallade inte mig för det. - Detta är vad hon stal.
Herregud...
- Funkar det? - Vi tror det.
Inser ni vilken effekt det kommer att ha på det mutantiska samhället?
Det är därför vi behöver er diplomati nu.
När en individ kommer över stor kraft-
- kan bruk och missbruket av den kraften kosta allt.
Blir det till godhet, för personliga eller för destruktiv.
Det är frågan vi alla måste ställa oss själva.
Varför? För att vi är mutanter.
För psykiska är det ett problem. När är det acceptabelt-
- ocn när går vi över den osynliga linjen vilket som gör oss till tyraner...
Einstein sa att moral är människans ensak utan någon super auktoritet bakom.
Einstein var ingen mutant. Så vitt vi vet.
Detta var skickat till mig från en kollega Dr. Moira MacTaggart.
Mannen ni ser här var född utan högre hjärnfunktioner.
Hans organ och nervsysten fungerar men har inget medvetande.
Om vi skulle överföra medvetandet från en person som vi säger har cancer-
- in till kroppen på den mannen. Hur skulle vi bestämma-
- vad som är moral och...
Professor...?
Vi fortsätter imorgon. Klass utgå.
- Väder prognosen lovade sol idag. - Förlåt mig.
Jag behöver inte vara psykisk för att se att nåt besvär dig.
Jag förstår inte. Magneto är en rymling och en mutant i kabinett.
En president som förstår oss. Varför gömmer vi oss?
Vi gömmer oss inte. Vi har fiender därute.
- Och jag måste skydda mina studenter. - Vi kan inte vara studenter för alltid.
Jag har inte tagit dig som en student på ett bra tag nu.
Jag tänkte att du skulle ta över efter mig.
- Men Scott... - Scott har förändrats.
Hon tog Jeans död väldigt hårt.
Han har det bättre därute.
Men du av alla borde veta hur snabbt vindarna kan vända.
Du döljer nåt.
Ororo. Charles!
- Jag älskar vad du har gjort med ditt hår. - Detsamma.
Tack för att ni träffa mig på så kort varsel.
Du är alltid välkommen här. Du är en del av denna platsen.
- Jag har nyheter. - Är det Eric?
Men vi har gjort framsteg på det. Mystique har blivit gripen.
- Vem är pälsbollen? - Hank McCoy. Minister för Mutant Ärenden.
Fin kostym.
- Detta är Logan, han är... - Wolverine, du är djurisk av dig.
Det säger du.
Magneto kommer att komma för Mystique.
Han är inte problemet. Åtminstonde inte det största.
Ett medicin kompani har utvecklat en mutantisk antikropp.
Ett sätt att förtränga X-genen. Permanent.
Dom kallar det för ett botemedel.
Det är löjligt. Man kan inte bota en mutant. När blev vi en sjukdom?
- Hur kan någon... - Storm.
Dom meddelar det nu.
Mutanterna är människor som vi. Fast dom har bara en sjukdom.
Men idag så finns det hopp. Världens mest kända fängelse-
- är nu källan till frihet för alla mutanter.
Mina damer och herrar, här är svaret till mutation.
Äntligen finns det ett botemedel.
Vilka fegisar skulle ta det för att passa in?
Är det fegt att rädda sig själv från förföljelse?
Alla passar inte in lika lätt. Du faller inte i möblerna.
- Regeringen ligger bakom det här. - Dom hade inte nåt med det att göra.
Jag har kämpat för mutanternas rättigheter innan du fick klor, min gosse.
Min gosse...?
Är det sant? Kan dom bota oss?
Det verkar så, Rogue.
Nej, dom kan inte bota oss.
Vet du varför? Det finns inget att bota, det är inget fel på oss.
Hur ska vi mutanter svara? Detta är vad jag tycker.
Det handlar om att organisera. Föra klagomålen till rätt folk.
Vi måste samlas till en kommitté och prata med regeringen.
Dom förstår inte vad det hur det är att vara en mutant.
Vi måste visa dom - lära dom och låta dom veta att vi ska stanna.
Folk ni måste lyssna! Dom tar inte oss på allvar...
Dom vill utrota oss!
Botemedelt är frivilligt. Dom har inte sagt något om utrotning.
Ingen pratar om det. Dom gör det bara.
Ni fortsätter leva era liv och struntar i alla tecknen omkring er.
När allt är stilla och när mörkret har fallit, så kommer dom.
Och då förstår ni att utrotningen redan har börjat!
Dom kommer att anfalla först.
Och tvinga oss ta botemedelt.
Det enda ni behöver svara på är: Går ni med mitt brödrarskap och slåss?
Eller vänta på det ofrånkomliga? På vems sida står ni på? Människorna?
Eller oss?
Du pratar tufft för en man med capé.
Backa!
Om du är så stolt att vara mutant var är då ditt märke?
Jag har blivit märkt. Ingen nåI ska nånsin röra min hud igen.
- Vet ni vem ni talar med? - Vet du?
Och vad kan du göra?
- Så du har talang. - Det och mer.
Du kan kontrollera metall.
Och där finns 87 mutanter härinne och ingen av dom är över Klass 3.
Förutom er två.
Kan du känna andra mutanter och krafter?
Kan du hitta en åt mig?
Släpp mig!
Jag kräver att ni släpper mig! Jag är presidenten av dom Förenta Staterna.
Mr President. Håll käft!
Varför gör ni detta? Släpp mig. Jag ska vara en duktig flicka.
Snälla...
Fortsätter du sprejar jag dig, bitch.
När jag kommer ut tänker jag döda dig.
Minister McCoy. Välkommen till Worthingtons labb.
Tack, Dokter Rao. Det var inte lätt att komma hit.
Det var den säkraste platsen vi kunde hitta.
Och därför är källan till botemedelt här.
Så han är en mutant? Du förstår varför vi är oroliga?
Vi har fullt samtyckte med er säkerhetspolitik.
Hur länge tänker ni ha pojken här?
Tills vi kan kartlägga hela hans DNA.
Vi kan kopiera det, men inte framställa det.
Och hans kraft? Vilken räckvidd har den?
Det märker du.
Jimmy.
Det är nån jag vill att du ska träffa.
Hej på dig.
- Hej. - Jag heter Hank McCoy.
Förlåt.
Det gör inget.
Du har en fantastisk gåva. Tack, Jimmy.
Enastående, eller hur?
Ja, det är han.
Sluta...
Sluta.
Sluta!
Jean?
Scott?
Hur...?
Jag vet inte.
Jag vill se dina ögon.
- Ta av dom. - Nej.
- Lita på mig. Jag kan kontrollera det nu.
Öppna dom. Du kan inte skada mig.
- Vad har hänt? - Ingen aning.
- Är du oskadd? - Ta er till Alkali Laké.
- Du vill inte vara här. - Vill du?
- Jag ser knappast nåt. - Jag kan fixa det.
Vad i...?
Logan!
- Åh gud... - Hon lever.
Jean...?
Vattnet som kollapsade på henne borde ha krossat henne.
Förklaringen måste vara att hennes krafter hade samlats i en stor kokong-
- fylld med telekinetiskt energi.
Kommer hon att klara sig?
Jean Grey är den enda Klass 5 mutant jag har mött.
Hennes potential är oändlig.
Hennes mutation sitter i den omedvetna delen av hennes hjärna.
Och däri ligger faran.
När hon var en liten flicka skapade jag psykiska spärrar-
- som skulle isolera hennes krafter från hennes omedvetna hjärna.
Och det resulterade till att hon skapade två personligheter.
- Vad? - Den medvetande som hade kontroll-
- och den andra sovande sidan. En personlighet som kallar sig Phoenix.
All begäran av glädje och vrede.
- Visste hon detta? - Det är oklart hur mycket.
Det som är mer kritiskt är om kvinnan framför oss är Jean Grey-
- vi känner. Eller Phoenix som ursinnigt vill bli fri.
- Hon ser fridfull ut. - För att jag behåller henne så.
Jag försöker återinsätta dom psykiska spärrarna och låsa in odjuret.
- Vad har du gjort med henne? - Logan, du måste förstå...
- Vi pratar om Jeans hjärna. - Hon måste kontrolleras.
Ibland när du låser in ett odjur, så blir odjuret arg.
- Du vet inte vad hon är kapabel till. - Jag visste inte vad du var kapabel till.
Jag hade ett val och jag valde den minsta av två ondskefulla.
Det låter som Jean inte hade nåt val.
Jag behöver inte förklara mig. Speciellt till dig.
För första gången ska mutant botemedelt bli tillgänglig åt samhället.
Reaktionerna har kommit från mutanterna åt båda hållen.
Vissa är desperata medans andra är stötta från det.
- Kommer minister McCoy bli ett problem? - Svårt att säga.
Han politiska åsikter verkar annorlunda mot hans känslor.
Ursäkta mig, sir. Din son har anlänt.
- Bra. Skicka in honom. - Vill du verkligen börja med honom?
Jag tycker det är viktigt, ja.
- Hej, Warren. - Hur är det, min son?
- Sov du gott? - Ja.
Jag är stolt över att du gör detta.
Allt kommer att gå bra. Jag lovar.
Är du redo?
Förvandlingen kan vara lite skärande.
- Kan vi prata om det här? - Det har vi gjort. Det är snart över.
Allt kommer att gå bra.
Vänta!
- Jag kan inte göra detta. - Lugna dig, Warren.
- Jag kan inte göra detta. - Jo, det kan du. Lugna dig.
- Jag kan inte göra detta! - Det kommer att gå bra! Warren!
Det är ett bättre liv. Det är vad vi alla vill.
Nej, det är vad du vill.
Warren, nej!
Jag sa ju det.
- Det var på tiden. - Jag har varit upptagen.
- Hittade du det du letade efter? - Källan till botemedelt är en mutant.
Barnet på Worthingtons labb. Utan honom har dom inget.
Läs upp gästlistan.
Cell 4-1-2-0-5. James Madbricks.
Han rånande sju banker...
- ... samtidigt. - Jag kan behöva din talang.
- Jag är med. - Välkommen till brödrarskapet.
- Var försiktig med denna. - Cain Marko.
Isoleringscell. Lyssna på detta.
Fången måste vara instängd hela tiden-
- om han är i rörelse kan inget stoppa honom.
Fascinerande.
- Vad kallas du för? - Juggernaut.
- Undra varför. - Släpp ut mig jag måste kissa.
- Snygg hjälm. - Håller mitt ansikte snyggt.
Du skulle bli ett utmärkt tillskott i våran armé.
Du räddade mig.
Eric...
Jag är ledsen, min kära. Du är inte en av oss längre.
Så synd hon var så vacker.
Tror du att ta avsked kommer göra skilldnad?
- Det ger inget inflytande på politken. - Den görs utan mig, Mr President.
Beslutet att andvända botemedelt som vapen gjordes utan mig.
Det som hände vid transporten var oförlåtligt.
Det var en isolerad händelse. Mutanterna där var riktiga hot.
- Vet ni hur hal is ni är ute på nu? - Det vet jag.
Och hur ska demokratin överleva om en man kan flytta en stad med tanken.
Det gör jag också.
Du och jag vet att det bara blir värre.
Och därför måste jag vara där jag hör hemma.
Jean...
- Hej, Logan. - Välkommen tillbaka.
Här träffades vi för första gången. Fast då var det ombytta roller.
- Mår du bra? - Ja.
Bättre än bra.
Du får mig att rodna.
- Läser du mina tankar? - Det behöver jag inte.
Det är okej.
- Jean, detta är inte du. - Jo, detta är jag.
Nej, du borde kanske ta det lugnt.
Professorn sa att du kunde vara... annorlunda.
Det skulle han veta, eller hur? Tror du inte han är i ditt huvud med?
Titta på dig, Logan. Han har tämjat dig.
Var är Scott?
Jean...?
- Vart är jag? - I skolan.
Du måste berätta vad som har hänt Scott.
Berätta vad som har hänt honom, Jean.
Herregud...
Titta på mig!
Stanna hos mig!
Prata med mig.
Titta på mig. Fokusera, Jean!
Döda mig...
- Vad? - Döda mig innan jag dödar nån annan.
Sluta.
Döda mig!
Sluta. Titta på mig, Jean. Det kommer att ordna sig.
Vi kan hjälpa dig. Professorn kan hjälpa dig. Han kan fixa det.
Jag vill inte fixa det!
"Frivilligt". Dom sätter in botemedeln i vapnet.
Jag sa att dom skulle anfalla först.
Vi andvänder vapnet som en åskledare för att samla flera åt vår sak.
Kom, vi har en armé att bygga upp.
Jag fångade upp nåt. Ett elektromagnetiskt fält.
Den är massiv. En mutant i Klass 5.
Starkare än nåt jag har känt. Även starkare än dig.
Var är hon?
Logan?
- Jean! Jean! - Vad har hänt?
Vad har du gjort?
- Jag tror att hon har dödat Scott. - Va?!
- Det är inte möjligt. - Jag varnade dig.
Hon har lämnat skolan, men hon försöker blockera mina tankar.
Hon är så stark.
Det kan vara försent.
Vänta på mig här. Jag måste träffa Jean ensam.
Du hade rätt, Charles. Denna var speciell.
- Vad fan gör du här? - Som professorn, besöker en gammal vän.
- Jag vill inte ha bråk. - Inte jag heller, Charles.
Så skall vi stiga in?
- Jag kom för att hämta Jean hem. - Lägg dig inte i, Eric.
- Som gamla tider, eller hur? - Hon behöver hjälp. Jean mår inte bra.
Lustigt att du låter som hennes föräldrar.
Låt dom inte komma in.
- Jag visste att du skulle komma. - Givetvis. Jag ska ta tillbaka dig hem.
- Jag har inget hem. - Jo, du har hem och familj.
Han tycker att din kraft är för stor för dig att kontrollera.
Jag tror inte att dina sinnes lekar fungerar, Charles.
- Vill du kontrollera mig? - Nej, men han vill.
- Nej, jag vill hjälpa dig. - Hjälpa mig? Vad är fel på mig.
- Absolut inget! - Sluta, Eric!
Inte denna gången! Du har alltid hållt henne tillbaks.
För ditt eget bästa, Jean.
Håll dig borta från mitt huvud!
- Jag går in. - Professorn skulle göra det ensam.
Titta på mig, Jean! Jag kan hjälpa dig!
Håll dig borta från mitt huvud!
- Du kanske borde lyssna, Charles. - Du är en fara för alla och dig själv.
- Jag kan hjälpa dig! - Du vill ge henne botemedelt.
Titta vad som hände Scott!
Du dödade mannen du älskade för att du inte kunde kontrollera kraften.
Sluta!
Nu får det vara nog!
Jean! Släpp in mig.
Nej, Jean!
Jean!
Låt den inte kontrollera dig.
Charles!
Kom med mig, min kära.
Vi lever i period av mörker. En värld full av rädsla, hat och intolerans.
Men för varje period finns dom som kämpar emot den.
Charles Xavier var född i världen delad.
En värld han ville hela. Ett uppdrag han aldrig såg lyckas.
Ödet för stora män att se deras måI ofullbordat.
Charles var mer än en ledare. Mer än en lärare.
Han var en vän.
När vi var rädda, gav han oss styrka.
När vi var ensamma, gav han oss en familj.
Han må vara borta, men hans lära lever vidare hos oss.
Hans studenter.
Vart vi än är, måste vi bära på hans syn-
- och det är en förenad värld.
Kitty.
Bobby?
- Mår du bra? - Ja.
Eller... Xavier kom till mitt hus. Han övertygade mig att komma hit.
- Mig med. Jag känner likadant. - Nej, det gör du inte.
Du har Rogue och jag har...
Jag saknar bara hem. Första snön och allt det där.
- Kitty, upp med dig och följ mig. - Storm sa att vi skulle stanna i rummen.
Oroa dig inte. Vi åker inte fast. Du kan ju gå igenom väggar.
Kom igen.
Denna platsen kan också vara hem.
Tack för detta, Bobby.
Behöver du lift?
Nej.
Vart ska du?
Du vet inte hur det känns att vara rädd för sina krafter.
- Jo, det gör jag. - Jag vill kunna röra folk, Logan.
En kram eller skaka hand. En kyss.
Jag hoppas att du inte gör det för en pojke.
Om du vill gå så borde du gå. Var bara säker på att du vill det.
Borde du inte säga att jag ska stanna? Att jag ska upp och packa upp igen.
Jag är inte din far utan din vän.
Tänk bara på vad jag sa, Rogue.
Marie.
Minns du dagen vi träffades?
Vet du vad jag såg, när jag tittade på dig?
Jag såg nästa steg i evolutionen.
Det jag och Charles drömde om att finna.
Och då undrade jag varför Charles ville göra gudinnan till en dödlig.
Jag kan manipulera metallen i den. Men du kan göra vad du än önskar.
Jean?!
Det räcker.
Det räcker!
- Du låter som honom. - Han ville hålla dig tillbaks.
- Vad vill du? - Att du ska vara dig själv.
Som naturen avsåg.
Botemedelt är för alla. Om vi ska få frihet måste vi kämpa för den.
Och den kampen börjar nu.
Hon borde inte vara med oss. Hennes krafter är okontrollerade.
- Bara i fel mans händer. - Litar du på henne? Hon är en av dem.
- Det var du med. - Jag har alltid stått på din sida.
Jag skulle döda professorn om jag fick chansen.
Charles Xavier gjorde mer för mutanter än vad du anar.
Det som är tragiskt är att han var tvungen att dö för att-
- vår dröm skulle leva.
- Vad ska vi göra? - Skolan kanske ska sluta med Charles.
- Vi måste skicka hem studenterna. - Dom flesta har inga hem.
Jag kan inte tro mina öron. Ska vi inte kämpa för skolan?
Jag är ledsen att jag kommer denna dåliga tid.
Jag har hört att det var säkert för mutanter här.
Det var det.
Och det är det fortfarande. Vi letar upp ett rum åt dig.
Hank, meddela studenterna att skolan fortfarande är öppen.
Rogue?
- Har du sett Rogue? - Hon stack.
- Vart tänker du gå? - Vart tror du?
Hon är borta, Logan. Hon kommer inte tillbaka.
- Hon dödade professorn. - Det var inte Jean.
Den Jean jag känner finns fortfarande där.
- Lyssna. - Ur vägen.
Varför kan du inte se sanningen? Varför kan du inte låta henne gå?
- För att... - För att du älskar henne.
Hon gjorde sitt val, och nu gör vi våra val.
Om du är med oss, så var med oss.
XAVIERS SKOLA FÖR BEGÅVANDE UNGDOMAR
Ge dom botemedelt så du kan komma hem till mamma och pappa.
Jag letar efter nån.
Jag förstår.
Din flickvän. Hon vill nog ha botemedelt. Patetiskt.
Kom igen, ismannen.
Gör ditt drag.
Samma fega Bobby. Fortfarande rädd för att slåss!
Dagens attentat var bara det första salvan.
Så länge botemedlet existerar så kommer vårt våId öka.
Era städer blir inte säkra. Varken era gator eller ni.
Till alla mutanter erbjuder jag er att gå med oss.
Det har redan spillts för mycket mutant blod.
Vi försöker hårt att hitta honom, sir.
- Vi kan inte låta han göra detta. - Jag instämmer, sir.
Fånga och inta Worthingstons labb.
Jag vill att dom är utrustade med botemedels vapen omedelbart.
Du måste hitta Magneto och stoppa honom, Trask.
Med alla medel. Om Magneto vill ha krig så ska han få det.
Rappa på! Rör på er!
Lämna in era gamla vapen. Och allt sorts metall.
Alla sorter!
Ta era plast vapen. Och botemedels patroner.
Andvänd ingen metall!
Dom vill bota oss. Men jag säger er att vi är botemedelt!
Botemedelt mot den patetiska rasen Homo Sapiens!
Dom har sina egna vapen och vi har våra.
Vi kommer att anfalla med hämnd.
Och en ilska världen aldrig har bevittnat!
Och dom mutanter som står i vår väg-
- andvänder vi giftet mot dom!
Vi ska till Alcatraz ön och ta kontroll över botemedelt!
Och förstöra dess källa.
Och då kan inget stoppa oss!
Jean.
Jag känner lukten på ditt adamantium på långa vägar.
- Jag kom inte för att slåss. - Smart.
- Jag kom för Jean. - Tror du att jag har henne mot sin vilja?
- Hon är här för att hon vill. - Du vet inte vad du handskas med.
Det vet jag allt väl. Jag såg vad hon gjorde mot Charles.
Och du bara titta när han dog.
- Jag ska ingenstans utan henne. - Jo, det ska du.
Två minuter kvar tills mötesplatsen.
Vi har en satellit bild på Magnetos mötesplats.
- Hur hittade vi honom? - Hon gav oss allt och ännu mer.
Helvetet har ingen ilska som en sårad kvinna.
Närmar sig målet framför.
Det är Team-ledaren till Bravo ett. Vi har klartecken att gå.
Skicka in dom.
Okej. Jag ger upp.
Jag är ledsen, men det var ett lockbete.
Om han inte är där vart är han nånstans?
Worthingtons labb. Det slutar där det började.
Är du säker på att pojken fortfarande är kvar?
- Till hundra procent. - Hur ska vi ta oss dit?
- Det är en bit att simma. - Låt mig oroa över det.
- Storm. Storm! - Vad gör du tillbaka?
- Jag behöver hjälp. - Du hittade henne.
- Hon är med Magneto. - Vart är dom?
- Jag vet vart dom som ska. - Såg du Magneto?
Ja, men vi måste skynda oss. Dom ska anfalla Alcatraz.
- Det finns trupper på ön. - Inte tillräckligt för att stoppa han.
Då förbereder vi oss.
- Svårt att tro att den skulle passa. - Om Magneto får tag på botemedelt-
- så kan vi stoppa honom.
- Såg du hur många dom var? - En armé. Inklusive Jean.
Hans krafter har gränser, men inte hennes.
Vi är bara sex stycken, Logan.
Ja, vi är inte många och därför tänker jag inte Ijuga.
Vi har förlorat Scott och professorn.
Om vi inte slåss så kommer allt dom har kämpat för dö med dem.
Jag tänker inte låta det hända. Tänker du?
Då är vi på samma sida... X-Men.
Alla av oss.
Vi är med.
Då går vi.
- Dom är redo. - Ja, jag vet.
Men är du redo att göra det du måste när tiden är inne?
Pappa, vad är det som händer?
En jordbävning!
Vi är inlåsta!
Charles har alltid velat bygga broar.
Herregud!
Pojken är vid den syd-östra delen av byggnaden.
- Nå... - Riv ner allt!
I schack går bönderna först.
Människor och sina vapen.
Plast. Dom har lärt sig.
Det är därför bönderna går först.
Sikta mot bron!
Eld!
Arclight, andvänd dina chockvågor. Förstör deras vapen!
- Det har redan börjat. - Sätter på Stealth-läge.
- Flygplan och stridsvagnar? - Magneto skulle krossa dom.
- Vart är våra fotsoldater? - Trettio minuter bort.
Gud hjälpe oss.
Dom kommer för mig.
Gör aldrig om det igen.
Täck dörrarna! Alla samlas!
Håll denna linjen!
Förräddare mot sin egen ras.
Ta slut på dom!
Inte än.
Gå och hitta pojken. Och döda honom.
Med nöje.
- Han är efter pojken! - Inte om jag hinner dit först.
Kitty!
Kom igen!
Försök växa tillbaka dom.
Vet du inte vem jag är?
Jag är Juggernaut, bitch!
Ska ni nånstans?
- Du uppfann botemedelt, eller hur? - Ja, det var jag.
Flickor.
Skada inte honom!
Lugna dig. Allt kommer att bli bra.
- Jag trodde att du var en diplomat. - Det kommer en tid då alla män...
Du förstår vad jag menar!
Oroa dig inte. Jag ska hjälpa dig. Jag ska ta dig härifrån.
Den här vägen.
- Vad händer? - Dina krafter funkar inte med mig.
- Håll dig i närheten. - Okej.
Jag är fel man att leka kurragömma med.
Vem gömmer sig, kukhuvud?
Snälla, gör inte detta. Jag ville bara hjälpa er.
Ser vi ut att behöva din hjälp?
Det är dags att avsluta kriget.
Ta skydd!
- Vi arbetar som ett lag. - Anfall är bra försvar.
Bobby! Kan du ta hand om din vän?
Varsågod.
- Storm, vi kan behöva lite skydd. - Okej.
Du är inte stark nog, Bobby. Du kanske ska tillbaka till skolan.
Du skulle aldrig ha slutat.
Där är han.
Försök och få en strike.
Du lär dig aldrig.
Jo, faktiskt.
Jag är...
...en av dom.
Detta är vad dom vill alla.
Det är över, Jean.
Det är över.
Nej, skjut inte!
Alla försvinn härifrån!
Bobby!
Vad har jag gjort?
Jag är den enda som kan stoppa henne.
Ta alla till säkerhet. Nu!
Jean!
Jag vet att du finns där!
- Skulle du dö för dom? - Inte för dom.
För dig.
Rädda mig.
Jag älskar dig.
Du kom tillbaka.
Jag är ledsen. Jag var tvungen.
- Jag ville inte detta. - Jag vet.
Det var vad jag ville.
Trevligt att träffas.
Så det är med ett tack för vår stora nation-
- jag introducerar den nya ambassadören-
- för dom Förenta Staterna. Och som representant-
- för världen av alla av dom dom Förenta Staternas-
- invånare. Människa och mutant lik, Dr Hank McCoy.
Bra jobbat, pälsbollen.